КОГНІТИВНА ЗАЛЕЖНІСТЬ ВІД AI-АСИСТЕНТІВ У МИСТЕЦЬКІЙ ОСВІТІ: СТРАТЕГІЇ ЗБЕРЕЖЕННЯ ТВОРЧОЇ СУБ’ЄКТНОСТІ - Шевченко, Людмила; Уманець, Володимир (Мистецтво в культурі сучасності: теорія та практика навчання, 2026)
Стаття присвячена аналізу феномену когнітивної залежності від генеративних АІ-інструментів у контексті підготовки здобувачів мистецьких спеціальностей. Актуальність дослідження зумовлена стрімким зростанням доступності систем генерації зображень, музики й тексту (Midjourney, DALL-E, Suno, ChatGPT та ін.) і пов'язаними з цим ризиками витіснення авторської суб'єктності зі творчого процесу: здобувач дедалі частіше делегує технологічному агенту не лише допоміжні операції, а й генерацію художніх ідей, вибір образної мови та прийняття композиційних рішень. На основі теорії когнітивного навантаження Свеллера, концепції когнітивного розвантаження Ріско і Гілберта та таксономії навчальних цілей Блума систематизовано механізми, через які генеративний АІ перехоплює ті когнітивні операції, що безпосередньо формують художнє мислення, передусім нижні рівні пізнавальної діяльності, які слугують фундаментом для аналізу, оцінювання й творення. Проаналізовано досвід інтеграції АІ-інструментів у фахову підготовку митців та обґрунтовано необхідність системної педагогічної відповіді на виклик залежності. Окреслено дві групи педагогічних стратегій збереження творчої суб'єктності: стратегії авторської ідентифікації сократівське запитування, вербалізація творчого процесу, художній щоденник та стратегії критичного переосмислення АІ як художнього об'єкта, зокрема верифікація АІ-генерації за фаховими критеріями й порівняльний аналіз «власний задум АІ-варіант». Запропоновано трирівневу концептуальну модель взаємодії «здобувач АІ-асистент педагог» із визначенням точок проєктувального, діагностичного й розвивального педагогічного втручання стосовно мистецького навчального процесу. Доведено, що збереження творчої суб'єктності в умовах доступності генеративного АІ потребує не обмеження технологій, а системного педагогічного управління взаємодією здобувача з ними на кожному рівні художньо-навчальної діяльності. Результати дослідження можуть бути використані при розробленні навчальних програм та методичного забезпечення для закладів мистецької освіти, а також як теоретична основа для подальших емпіричних досліджень у цій галузі.