«ПЕДАГОГІКА ЗРАНЕНОГО СЕРЦЯ»: МИСТЕЦТВО СПІЛКУВАННЯ ВИКЛАДАЧІВ ЗІ СТУДЕНТАМИ В УМОВАХ ВІЙНИ. - Лавріненко, Олександр (Мистецтво в культурі сучасності: теорія та практика навчання, 2026)
У статті висвітлюються результати аналізу сутності «зраненого серця» студентської молоді, необхідність організації специфічної взаємодії викладачів зі студентами в умовах війни, шляхи та способи подолання стресу у спілкуванні на лекційних, практичних заняттях, організації різних форм позааудиторної роботи у закладах вищої освіти. Увага акцентується на готовності викладачів ЗВО до обрання оптимального стилю професійно-педагогічного спілкування зі студентами, які пізнали психологічний біль утрат, перебуваючи постійно в емоційному напруженні. Обґрунтовано необхідність уведення до тезаурусу сучасної психолого-педагогічної науки поняття «Педагогіка зраненого серця», а також визначені провідні методологічні, методичні та науково-практичні принципи уявної, але так необхідної у сучасних реаліях російсько-української війни психолого-педагогічної субдисципліни, пов'язаної із розумінням здатності впливати на інтелект, волю й почуття студентів, серця яких «зранені» внаслідок війни. Доведено, що опанування викладачами ЗВО мистецтвом спілкування зі студентською молоддю, зокрема техніками стабілізації та психоедукації під час воєнного стану – це не просто необхідність, а визначальна домінанта високого рівня педагогічної майстерності, здатність у важких соціально-політичних умовах організовувати процес здобуття освіти, зберігаючи ментальне здоров'я майбутніх українців. Схарактеризовано фактори «зраненого серця» молодої людини, на які повинні звертати увагу викладачі, організовуючи процес взаємодії з вихованцями, а також необхідність усвідомлення наставниками-викладачами алгоритму певних дій, що ефективно слугує показником мистецтва спілкування зі студентами, які мають ментальні й психологічні проблеми. З'ясовано потребу розроблення сучасними закладами вищої освіти України освітньо-кваліфікаційних програм, силабусів та інших документів, що стосуються «Педагогіки зраненого серця», спрямованої на олюднення й опочуттєвлення вітчизняної психолого-педагогічної науки, усвідомлення того, що викладачам ЗВО доведеться довгий час організовувати взаємодію зі студентами, серця яких «зранені» внаслідок війни. А звідси – оволодіння мистецтвом спілкування має стати пріоритетним у царині психолого-педагогічної підготовки майбутніх викладачів в умовах магістратури та системи підвищення професійної кваліфікації.