НАУКОВИЙ АЛЬМАНАХ МИСТЕЦТВА ТА ОСВІТИ Видавець: Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського, 2025 УДК: 37.016:7(06) ISSN (online): 3083-7871 Періодичність: 4 рази на рік Рік заснування: 2025 Засновник: Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського (ЄДРПОУ 02125094) Ідентифікатор медіа: R40-06793 (Рішення № 351 від 05.02.2026 року, Протокол № 4) РЕДАКЦІЙНА КОЛЕГІЯ Марущак О.В. – канд. пед. наук, доц., Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського (голова редакційної колегії). Зузяк Т.П. – док. пед. наук, проф., Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського (заступник голови редакційної колегії). Соловей В.В. – канд. пед. наук, доц., Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського (відповідальний редактор). Анотація У збірнику наукових праць висвітлено актуальні психолого-педагогічні проблеми підготовки вчителів трудового навчання та технологій, педагогів професійної освіти і фахівців образотворчого та декоративного мистецтва, теоретичні та методичні аспекти формування професійної компетентності та її складових, сучасні технології формування в учнів закладів загальної середньої, професійної (професійно-технічної) освіти та закладів позашкільної освіти сфери культури предметних компетентностей у контексті технологічної, професійної та мистецької освіти, а також схарактеризовано історичні аспекти розвитку освіти та мистецтва України. Видання адресоване науковцям, викладачам, учителям, аспірантам, магістрантам, а також усім, хто цікавиться сучасними проблемами технологічної, професійної та мистецької освіти. Основний матеріал доповідей подано в авторській редакції. Повну відповідальність за достовірність та якість поданого матеріалу несуть автори публікацій.
Vinnytsia Mykhailo Kotsiubynskyi State Pedagogical University
ВОКАЛЬНО - ХОРОВЕ МИСТЕЦТВО ЯК ЗАСІБ ЕМОЦІЙНО - ЕСТЕТИЧНОГО РОЗВИТКУ СТУДЕНТСЬКОЇ МОЛОДІ
У статті розглянуто значення вокально - хорового мистецтва як важливого чинника емоційного, духовного та естетичного розвитку студентської молоді. Визначено роль викладача у створенні педагогічних умов, що забезпечують розвиток внутрішнього світу особистості та формування духовних цінностей молоді. Окремо акцентовано увагу на психологічних особливостях вокальної підготовки та інтеграції сучасних мистецько - педагогічних технологій. Слід зауважити, що заняття співом неможливі без створення психологічно комфортного середовища, у якому викладач має враховувати такі аспекти як: забезпечення сприятливої психологічної атмосфери на заняттях, що знижує рівень сценічної тривоги та страху помилки; сприяння формуванню здорової самооцінки студентів через підтримку їхніх досягнень і позитивне підкріплення під час виконання вокальних творів; заохочення творчість і експерименти у виконанні, що стимулює внутрішню свободу та сміливість у музичному самовираженні; використання індивідуального підходу до студентів із урахуванням їхніх психологічних особливостей і рівня підготовки для ефективного емоційного та професійного розвитку [1; 3]. Застосування сучасних мистецько-педагогічних технологій та інноваційних методів навчання – таких як відеозаписи, цифрові програми, мультимедійні хорові проєкти, акторська майстерність, пластика та інші – значно підвищує ефективність вокально-хорової підготовки, сприяє розвитку творчих здібностей, емоційної чутливості, внутрішньої свободи самовираження та командної взаємодії, а також дозволяє інтегрувати традиційні та сучасні педагогічні підходи. Отже, вокально - хорове мистецтво є надзвичайно важливим чинником емоційно - естетичного розвитку студентської молоді, оскільки воно одночасно формує музичний смак, художню чутливість, внутрішній слух та здатність до емоційного та творчого самовираження. Колективне виконання вокальних творів формує досвід взаєморозуміння, співпереживання та емоційної взаємодії, що сприяє розвитку емпатії та соціальної компетентності, визнаючи вокально - хорове мистецтво невід’ємним фактором професійної та особистісної підготовки майбутніх учителів музичного мистецтва.
Авторське право (c) 2025 НАУКОВИЙ АЛЬМАНАХ МИСТЕЦТВА ТА ОСВІТИ
ВИХОВНІ ПРІОРИТЕТИ ВОКАЛЬНО - ХОРОВОЇ ДІЯЛЬНОСТІ У ЗАКЛАДІ ЗАГАЛЬНОЇ СЕРЕДНЬОЇ ОСВІТИ
У статті висвітлено вплив вокально - хорового виконавства на гармонійний розвиток школярів, підкреслюється значення хорового співу у досягненні цінного особистісного становлення учнівської молоді. Проаналізовано напрями виховання школярів засобами вокально - хорової діяльності.
Авторське право (c) 2025 Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського
АУДИТИВНЕ СПРИЙНЯТТЯ ТА САМОКОНТРОЛЬ ВОКАЛІСТА
У статті розглядаються питання розвитку вокально-слухових умінь студентів музично-педагогічних спеціальностей вищих навчальних закладів, здійснюється аналіз механізмів аудитивного сприйняття звукової інформації під час співу, досліджуються шляхи удосконалення навичок самоконтролю фонаційного процесу.
ОСОБЛИВОСТІ ВИВЧЕННЯ ПІСЕННОГО РЕПЕРТУАРУ В ПОЧАТКОВИХ КЛАСАХ
У статті розкрито педагогічні та методичні аспекти вивчення пісенного репертуару в початковій школі. Проаналізовано критерії добору пісень, особливості їх виконання та виховне значення пісенного матеріалу. Проаналізовано творчість сучасних авторів пісень для дітей, таких як Лесі Горової, Наталії Май, Алли Мігай. Abstract. The article reveals the pedagogical and methodological aspects of studying the song repertoire in primary school. The criteria for selecting songs, the peculiarities of their performance, and the educational value of the song material are analyzed. The article also examines the creative work of contemporary composers of children’s songs, such as Lesia Horova, Natalia Mai, and Alla Mihai.
Авторське право (c) 2025 Вінницький державний педагогічний Університет імені Михайла Коцюбинського
Розглянуто основні напрями діяльності українського композитора, музикознавця, піаніста, диригента й педагога Ф. Якименка. Проведено огляд вокальної творчості митця.
УКРАЇНСЬКИЙ ФОЛЬКЛОР ЯК ЗАСІБ МОРАЛЬНО - ЕСТЕТИЧНОГО ВИХОВАННЯ МОЛОДШИХ ШКОЛЯРІВ
У статті розглянуто значення українського музичного фольклору як ефективного засобу морального, духовного та естетичного виховання дітей. Показано педагогічний потенціал народної пісні й інших жанрів фольклору у формуванні національної самосвідомості та культурних цінностей підростаючого покоління. The paper examines the significance of Ukrainian musical folklore as an effective means of moral, spiritual, and aesthetic education of children. It highlights the pedagogical potential of folk songs and other folklore genres in shaping national self-awareness and the cultural values of the younger generation.
Авторське право (c) 2025 Copyright Holder Not Found
РОЗВИТОК НАЦІОНАЛЬНОЇ СВІДОМОСТІ МОЛОДШИХ ШКОЛЯРІВ ШЛЯХОМ ВИКОРИСТАННЯ УКРАЇНСЬКОГО ДИТЯЧОГО ПІСЕННОГО ФОЛЬКЛОРУ
Стаття присвячена дослідженню ролі музичного фольклору в національно-патріотичному вихованні молодших школярів. Проаналізовано потенціал українських колискових, обрядових та патріотичних пісень у формуванні національної ідентичності та духовно-моральних якостей. Особливу увагу приділено використанню музичного фольклору в умовах сучасних викликів, зокрема воєнного стану. На основі аналізу наукових праць обґрунтовано ефективність застосування фольклорних матеріалів на уроках музичного мистецтва. Ключові слова: національно-патріотичне виховання, музичне мистецтво, український дитячий пісенний фольклор. Успішний розвиток України неможливий без громадян з розвиненою свідомістю, у формуванні яких ключову роль відіграє національно-патріотичне виховання. Такий громадянин має володіти не лише інтелектуальними знаннями з історії та культури України, але й мати високі моральні та духовні якості. Важливим інструментом для цього є організація національно-патріотичного виховання на уроках музичного мистецтва учнів початкової школи. Зокрема, в умовах воєнного стану український дитячий пісенний фольклор стає потужним засобом для виховання в молодших школярів фундаментальних національних рис, таких як щирість, доброта, співчуття, любов до Батьківщини та прагнення до свободи. Особливості національно-патріотичного виховання, їх актуальність та шляхи його формування засобами фольклору зосереджені у працях Т. Коваль, З. Богдана, О. Щолокової, Г. Падалки, І. Зязюна. Про важливість використання українського фольклору на уроках музичного мистецтва наголошують у своїх дослідженнях Г. Яківчук, О. Отич,О. Олексюк, Г. Карась. Фундаментальні засади національно-патріотичного виховання визначені в ключовому документі – «Концепції національно-патріотичного виховання в системі освіти України до 2025 року». Як зазначається в Концепції, його головною метою є не лише формування активної громадянської позиції, але й «виховання громадянина, який шанує українську культуру, її духовність та стверджує свою національну ідентичність на основі духовних, моральних та культурних цінностей українського народу» [6]. Таким чином, цей процес спрямований на цілісне становлення особистості. Починаючи з перших років навчання, важливу роль у цьому процесі від відіграє музичне мистецтво, оскільки саме воно закладає основи національної свідомості через усвідомлення вагомої ролі музичного фольклору в історії України. Український дитячий пісенний фольклор може стати концептуальною основою для національно-патріотичного виховання молодших школярів [10]. Згідно з дослідженнями Т. Коваль, народно-пісенне мистецтво має потужний виховний потенціал, що робить його дієвим засобом становлення, формування та розвитку високоморальної, естетично спрямованої особистості, засобом гуманістичного виховання [5, с. 109]. На уроках музичного мистецтва учні занурюються у багатство національної культури через різні форми музичної діяльності. Особливе значення має вивчення колискових пісень, одного з найархаїчніших жанрів, корені якого сягають дохристиянської доби. На думку Л. Василевської-Скупої, у колисковій закладено генетичний код родини, який мати своєю безпосередністю і ніжністю передає дитині. Адже саме із колискових пісень народжуються всі інші пісенні жанри дитячого фольклору [1]. Цей жанр, відзначається різноманіттям тематики та образів, сприяє вихованню в дітей любові та щирості. Актуальність у сучасних умовах, особливо в контексті протидії збройній агресії Росії, набуває виконання пісень у жанрі маршу, зокрема пісень періоду Української Повстанської Армії (УПА). Ці твори, виникнувши у 1940-1960-х роках, стали, на думку Г. Дем'ян, «духовною зброєю, яка значною мірою посприяла українцям у новому піднесенні національно-визвольної боротьби» [2, с. 467]. Яскравим прикладом такого відродження є повстанська пісня-марш «Ой у лузі червона калина», яка нині виконується як на концертних майданчиках, так і в навчальних аудиторіях. Формування інтересу до національних музичних традицій є ключовим чинником у створенні стійкого фундаменту національно-патріотичного виховання. Завдяки засвоєнню народних звичаїв у молодших школярів розвивається відчуття приналежності до українського народу, посилюється любов до культури та історії своєї Батьківщини [3]. Використання музичного пісенного фольклору в освітньому процесі дозволяє не просто поглибити знання про історичне минуле, а й сформувати в учнів систему моральних орієнтирів та активну громадянську позицію, спрямовану на збереження та примноження культурних надбань держави [7]. Значний педагогічний потенціал у системі початкової освіти має вивчення українського календарно-обрядового фольклору, зокрема таких жанрів зимового циклу, як колядки та щедрівки. Аналіз і виконання даних творів сприяє формуванню в учнів молодших класів оптимістичного світосприйняття, позитивного ставлення до життя та поваги до членів родини. Етикетні звертання, характерні для цих пісень (наприклад, «Святий вечір!», «Добрий вечір тобі, пане Господарю»), виконують виховну функцію, прищеплюючи молодшим школярам принципи шанобливого ставлення до старших [11]. Таким чином, робота з обрядовими піснями дозволяє не лише опанувати музичну сторону твору, а й розвинути вміння створювати яскравий художній образ, а також інтегрувати учнів у процес збереження та актуалізації національно-культурної спадщини [9]. Отже, урок музичного мистецтва в початковій школі трансформується у дієвий інструмент формування національно-патріотичних якостей, перетворюючись на урок високого мистецтва, ключовою ідеєю якого є осмислення фольклору через призму універсальних цінностей: добра, миру, любові до Батьківщини. Успішність цього процесу безпосередньо залежить від педагогічної майстерності вчителя, який має інтегрувати навчальний матеріал у єдину педагогічну та художню цілісність. Як резюмують С. Ткачук та С. Раковець, ключовим завданням педагога є не лише «пробудити в учня музичні задатки, але і засобами фольклору прививати дітям культуру поведінки» [7, с. 111]. Таким чином, сьогодні національно-патріотичне виховання на уроках музичного мистецтва має значний потенціал для формування як музичної, так і духовної культури молодших школярів [4]. Інтеграція українського музичного фольклору в систему національно-патріотичного виховання молодших школярів створює необхідні умови для ревіталізації та трансляції новим поколінням духовно-моральних орієнтирів українського народу.
МЕТОДИЧНІ ОСНОВИ ВОКАЛЬНОЇ ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНЬОГО ВЧИТЕЛЯ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА
У статті розглядаються методичні принципи вокальної підготовки майбутніх учителів музичного мистецтва в українській освітній системі. Досліджено сучасні підходи до формування вокально-методичної компетенції студентів мистецьких факультетів, визначено ключові складові та педагогічні умови результативного навчання. Акцентовано на застосуванні методів постановки голосу, педагогічних технологій та інноваційних форм оцінювання (зокрема, портфоліо). Обґрунтовано потребу адаптації підготовки вчителів-музикантів до вимог професійної сфери та розвитку їх здатності до креативної вокально-педагогічної діяльності.
УКРАЇНСЬКА ПІСЕННА КУЛЬТУРА ЯК ЧИННИК ФОРМУВАННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ІДЕНТИЧНОСТІ
У статті розглядається українська пісенна культура як чинник формування національної ідентичності та духовної єдності суспільства. Доведено, що народна пісня є носієм історичної пам’яті, моральних та естетичних цінностей, а також ефективним засобом патріотичного виховання. Проаналізовано її функції – від збереження культурної спадщини до ролі культурної дипломатії та інтеграції у сучасні музичні практики. Наголошено на важливості популяризації народнопісенної спадщини в освіті, мистецтві та медіа.
Авторське право (c) 2025 ВДПУ ім. М. Коцюбинського
ВОКАЛЬНЕ МИСТЕЦТВО ЯК ЗАСІБ САМОІДЕНТИФІКАЦІЇ ТА МІЖНАЦІОНАЛЬНОЇ КОМУНІКАЦІЇ
Стаття присвячена аналізу можливостей вокального мистецтва як засобу самоідентифікації людини та міжнаціонального спілкування народу. Визначено основні функції вокального мистецтва з початку свого зародження та в сучасних умовах воєнного стану.
міжкультурна та міжнаціональна комунікація
СУТНІСТЬ ПОНЯТТЯ «ПАТРІОТИЗМ» І ПАТРІОТИЧНЕ ВИХОВАННЯ У СУЧАСНІЙ ПЕДАГОГІЧНІЙ НАУЦІ
У статті розглядається поняття «патріотизм» в українській педагогіці. Особлива увага приділяється аналізу засобам патріотичного виховання, напрямам та підходам. Було визначено, що є предметом патріотичного виховання, а важливу роль відіграє у цьому процесі праця вчителя.
Програма патріотичного виховання дітей та учнівської молоді.
ХАРАКТЕРНІ ОСОБЛИВОСТІ ВИКОРИСТАННЯ ІННОВАЦІЙНИХ ОСВІТНІХ ТЕХНОЛОГІЙ НА УРОКАХ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА
Стаття присвячена аналізу впровадження інноваційних освітніх технологій на уроках музичного мистецтва. Розглядаються ключові технології, такі як проектна, інтерактивна, мультимедійна та розвивальні, і аналізується їхній вплив на активізацію пізнавальної діяльності, розвиток творчих здібностей та формування особистісних якостей учнів. Підкреслюється, що успішність їх застосування безпосередньо залежить від рівня професійної компетентності педагога та його готовності до організації відповідного навчального середовища. The article analyzes the implementation of innovative educational technologies in music art lessons. It examines key technologies such as project-based, interactive, multimedia, and developmental ones, and analyzes their impact on activating students' cognitive activity, developing creative abilities, and forming personal qualities. It emphasizes that the success of their application directly depends on the level of the teacher's professional competence and readiness to organize an appropriate learning environment.
ПЕДАГОГІЧНІ УМОВИ ЕФЕКТИВНОГО ВИКОРИСТАННЯ МУЗИЧНИХ ІГОР У ПОЧАТКОВИХ КЛАСАХ
У статті розглянуто педагогічні умови ефективного використання музичних ігор у початкових класах. Визначено психолого-педагогічні основи ігрової діяльності у молодшому шкільному віці, охарактеризовано роль музичних ігор у розвитку музичних здібностей, творчості та емоційної сфери дітей. Виокремлено основні умови успішного застосування музичних ігор: урахування вікових особливостей учнів, створення позитивного емоційного середовища, інтеграція гри у структуру уроку, поєднання музики з іншими видами мистецтва та підготовка вчителя до творчої імпровізації. The article considers the pedagogical conditions for the effective use of musical games in primary school. The psychological and pedagogical foundations of play activity in junior school age are defined, and the role of musical games in the development of musical abilities, creativity, and the emotional sphere of children is characterized. The main conditions for the successful use of musical games are identified: taking into account pupils’ age characteristics, creating a positive emotional environment, integrating the game into the lesson structure, combining music with other types of art, and preparing the teacher for creative improvisation.
УКРАЇНСЬКА НАРОДНА ПІСНЯ ЯК ЗАСІБ НАЦІОНАЛЬНО-ПАТРІОТИЧНОГО ВИХОВАННЯ ТА РОЗВИТКУ ВОКАЛЬНОЇ ТЕХНІКИ МАЙБУТНІХ ВЧИТЕЛІВ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА
У роботі розкрито роль української народної пісні у формуванні національно-патріотичної свідомості майбутніх вчителів музичного мистецтва. Визначено сутність і специфіку вокально-методичних підходів використання пісенного фольклору у процесі фахової підготовки вчителя музичного мистецтва. Доведено, що вивчення народних пісень в обробці українських композиторів не лише сприяє розвитку академічної вокальної техніки, але й виховує патріотичні почуття. Обгрунтовано вокально-методичні підходи до роботи з народною піснею як засобом патріотичного виховання.
МИСТЕЦТВО ЯК ІНСТРУМЕНТ МІЖКУЛЬТУРНОГО ДІАЛОГУ ТА ФОРМУВАННЯ ТОЛЕРАНТНОСТІ
У статті проаналізовано мистецтво як унікальний, універсальний та потужний інструмент міжкультурного діалогу та формування толерантності в умовах посилення глобалізаційних процесів і зростання етнокультурної різнорідності суспільств. Зазначено, що естетичне сприйняття активує культурну емпатію, сприяє децентралізації свідомості ma переносить розуміння культурної відмінності 3 раціонального на емоційно-ціннісний рівень, руйнуючи етноцентризм і поверхневі стереотипи. Для сталого формування толерантності запропоновано такі засоби, як організація спільних мистецьких проєктів і систематична інтеграція міжкультурних мистецьких програм в освіту, а мистецьку дипломатію визначено як стратегічний напрям міжнародної політики.
ФУНДАЦІЯ «БРАТЕРСТВО» – ПРОСТІР МІЖКУЛЬТУРНОГО ДІАЛОГУ МІЖ УКРАЇНОЮ, ПОЛЬЩЕЮ ТА СЛОВАЧЧИНОЮ
У статті представлено діяльність Малопольського фонду Польсько-Українсько-Словацької дружби «Братерство» як приклад ефективної міжкультурної співпраці в контексті європейської інтеграції України. Автори аналізують ініціативи фонду в сферах культури, освіти, спорту та гуманітарної допомоги, підкреслюючи їхню важливість у побудові діалогу та солідарності між народами Карпатського регіону.
МІЖКУЛЬТУРНА КОМУНІКАЦІЯ ЯК ІНСТРУМЕНТ ПОПУЛЯРИЗАЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ КУЛЬТУРИ: ДОСВІД МІЖНАРОДНОГО ФЕСТИВАЛЮ - КОНКУРСУ «МИСТЕЦЬКІ ПРОМЕНІ УКРАЇНИ»
У статті розкрито роль міжкультурної комунікації як важливого інструменту культурної дипломатії України у сучасному світі. На прикладі Міжнародного фестивалю-конкурсу “Мистецькі промені України” проаналізовано, як мистецькі проєкти сприяють утвердженню позитивного іміджу держави, популяризації українського мистецтва та духовної спадщини, розширенню творчих зв’язків і формуванню міжнародного партнерства.Мат. ІІ Міжнар. наук.-практ. конф. (м. Івано-Франківськ, 19–20 грудня 2024 р.). Івано-Франківськ, 2024. С. 132–134.ІІ Міжнародний фестиваль-конкурс «Мистецькі промені України».URL: https://www.facebook.com/groups/932160605061466 (дата звернення: 13.11.2025).II Міжнародний фестиваль-конкурс «Мистецькі промені України». URL: https://familytimes.com.ua/fiestival-konkurs-mistietski-promieni-ukrayini/ (дата звернення: 13.11.2025).The article reveals the role of intercultural communication as an important instrument of Ukraine’s cultural diplomacy in the modern world. Using the International Festival-Competition “Artistic Rays of Ukraine” as an example, it analyzes how artistic projects contribute to strengthening the country’s positive image, promoting Ukrainian art and spiritual heritage, expanding creative connections, and fostering international partnership. Proc. II International Scientific and Practical Conference (Ivano-Frankivsk, December 19–20, 2024). Ivano-Frankivsk, 2024. P. 132–134. II International Festival-Competition “Artistic Rays of Ukraine”. URL: https://www.facebook.com/groups/932160605061466 (access date: 13.11.2025).II International Festival-Competition “Artistic Rays of Ukraine”. URL: https://familytimes.com.ua/fiestival-konkurs-mistietski-promieni-ukrayini/ (access date: 13.11.2025).Олександр ПРИХОДЬКО, аспірант кафедри історії України, Полтавський національний педагогічний університет імені В. Г. Короленка, м. Полтава, УкраїнаORCID: 0000-0002-3932-8889o.p.prykhodko@pnpu.edu.uaНаціональні меншини як суб’єкти польсько-українських відносин у період Першої світової війниAbstract. The article focuses on the political processes associated with the involvement of national minorities in the Polish-Ukrainian relations during the First World War. It describes the main stages of the emergence of national liberation movements of Poles and Ukrainians and their cooperation and confrontation, as well as the attempts of the Central Powers to use ethnic groups to strengthen their own political influence.Keywords: national minorities, Poles, Ukrainians, Polish-Ukrainian relations, First World War, political processes.188
КОМУНІКАТИВНІ НАВИЧКИ КЕРІВНИКА ТВОРЧОГО КОЛЕКТИВУ ТА ВИКОНАВЦІВ
Статтю присвячено теоретичному аналізу комунікативної взаємодії керівника творчого колективу та виконавців. Обґрунтовано роль психологічних засобів впливу на виконавців, як зараження, навіювання, переконання, наслідування. В статті підкреслено роль вербальних і невербальних засобів в роботі диригента ( диригентський жест, міміка, пантоміміка). Визначено важливість розвитку у особистості засобами музичного мистецтва, зокрема інструментальних і хорових творів естетичного, емоційно-ціннісного ставлення до оточуючої дійсності, формування творчого духу, емпатії.
психологічні засоби впливу (зараження, навіювання, переконання, наслідування)
вербальні і невербальні засоби в роботі диригента ( диригентський жест, міміка, пантоміміка)
МУЗИЧНО - ЕСТЕТИЧНЕ ВИХОВАННЯ МОЛОДШИХ ШКОЛЯРІВ ЗАСОБАМИ УКРАЇНСЬКОГО ПІСЕННОГО ФОЛЬКЛОРУ
Музично-естетичне виховання є однією з найважливіших складових гармонійного розвитку особистості дитини, що формує її духовні цінності, емоційний світ, художній смак і національну самосвідомість. У статті розглянуто зміст, мету та основні напрями музично-естетичного виховання молодших школярів засобами українського пісенного фольклору. Проаналізовано методичні підходи до організації навчально-виховного процесу, що базується на національних традиціях, з урахуванням вікових та психологічних особливостей дітей молодшого шкільного віку.
ТЕОРЕТИКО - МЕТОДИЧНІ ЗАСАДИ ПРОЦЕСУ ФОРМУВАННЯ ПЕДАГОГІЧНОЇ МАЙСТЕРНОСТІ МАЙБУТНІХ ВЧИТЕЛІВ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА
У статті розглянуто теоретико-методологічні основи педагогічної майстерності як важливого чинника розвитку сучасної системи вищої освіти. Проаналізовано етапи формування педагогічної майстерності здобувачів вищої освіти у процесі фахової підготовки спеціальності А4 Середня освіта (Мистецтво. Музичне мистецтво) та визначені провідні тенденції сучасної мистецько-педагогічної освіти.
інноваційна педагогічна діяльність вчителя музичного мистецтва
НАПРЯМИ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНЬОГО ВЧИТЕЛЯ МИСТЕЦТВА У КОНТЕКСТІ ВИВЧЕННЯ ДИСЦИПЛІНИ ХОРОЗНАВСТВО
В статті висвітлюється питання про професійну підготовку майбутніх фахівців мистецьких спеціальностей. Проаналізовано напрями професійної підготовки майбутнього вчителя мистецтва в контексті вивчення хорознавства. Зосереджується увага на значені хорового виконавства у формуванні цілісної гармонійно розвиненої особистості, культурному самовдосконаленні й самовизначенні молодого покоління.
ТЕОРЕТИЧНІ ОСНОВИ ФОРМУВАННЯ МУЗИЧНО-ВИКОНАВСЬКОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНЬОГО ВЧИТЕЛЯ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА
У статті проаналізовані теоретичні основи формування музично-виконавської компетентності майбутнього вчителя музичного мистецтва. Розкриті особистісні характеристики та компоненти музично-виконавської компетентності. Підкреслено, що важливим фактором є здатність майбутнього вчителя музичного мистецтва до самостійної творчої діяльності.Вінниця: ВДПУ ім. М. Коцюбинського, 2025. Вип. 2 конференція «Мистецька освіта: виклики та перспективи» дистанційного, змішаного, проектно-орієнтованого. Цифрові технології не лише розширюють доступ до мистецьких ресурсів, а й змінюють саму логіку викладання, роблячи її більш інтерактивною та індивідуалізованою. Не менш значущою є євроінтеграційна тенденція мистецько-педагогічної освіти України. Вона проявляється у впровадженні стандартів Європейського простору вищої освіти (ESHE), участі закладів мистецької освіти у міжнародних програмах (Erasmus+, Creative Europe, Tempus), розширенні академічної мобільності студентів і викладачів. Окремої уваги заслуговує ціннісно-культурна орієнтація мистецької педагогіки, що передбачає формування у майбутнього вчителя національної ідентичності, шанобливого ставлення до українських мистецьких традицій, водночас – відкритості до культурного різноманіття світу. Підсумовуючи, можна стверджувати, що сучасна мистецько-педагогічна освіта в Україні розвивається у напрямі інтеграції традицій і новацій, поєднуючи духовно-культурні засади з інноваційними підходами до навчання. Основними її тенденціями є гуманізація, цифровізація, інтеграція мистецтв, професіоналізація, європейська орієнтація та культуротворчий розвиток особистості. Саме ці вектори визначають обличчя сучасного вчителя мистецтва – творчого, компетентного, креативного фахівця нового покоління. Отже, « важливим питанням сучасної вітчизняної освіти є соціальне замовлення на фахівців, підготовлених до самостійного розв’язання проблем колективного культуротворення, з почуттям причетності до своєї країни, народу, людства в цілому. Саме майбутній учитель музики має усвідомлювати свою місію транслятора культурного потенціалу суверенної України. Він покликаний послідовно виховувати, плекати духовний світ дітей, крок за кроком будувати храм їх музичної культури » [1, с. 152].Список використаних джерел:1.Василевська - Скупа Л.П. Формування комунікативної компетентності майбутніх учителів музичного мистецтва : монографія. 2014. Вінниця : ТОВ фірма «Планер», 208 с.2.Василевська - Скупа Л.П., Кравцова Н.Є., Швець І.Б. Міждисциплінарна інтеграція як важливий чинник професійної підготовки майбутнього вчителя музичного мистецтва Науковий часопис НПУ імені М.П.Драгоманова. Серія 14. Теорія і методика мистецької освіти. 2023. Вип. 29, С. 50 - 57.3.Зязюн І. А. Філософія педагогічної дії. Чернівці: Рута, 2008. 256 с.4.Масол Л. М. Мистецька освіта: теорія і практика. К.: Ліра - К, 2015. 280 с.5.Олексюк О. М. Професійна підготовка майбутнього вчителя музичного мистецтва. К.: КНУКіМ, 2014. 256 с.6.Падалка Г. М. Педагогіка мистецтва (Теорія і методика викладання мистецьких дисциплін). К.: Освіта України, 2008. 274 с.7.Рудницька О. П. Мистецтво у розвитку особистості. К.: Либідь, 2005. 256 с.156НАУКОВИЙ АЛЬМАНАХ МИСТЕЦТВА ТА ОСВІТИ Міжнародна науково - практична онлайн - Вінниця: ВДПУ ім. М. Коцюбинського, 2025. Вип. 2 конференція «Мистецька освіта: виклики та перспективи»https://doi.org/10.31652/3083 - 7871 - 2025 - 2.38Панасюк Т.Ю.концертмейстерВінницький державний педагогічний університет імені Михайла КоцюбинськогоТЕОРЕТИЧНІ ОСНОВИ ФОРМУВАННЯ МУЗИЧНО-ВИКОНАВСЬКОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНЬОГО ВЧИТЕЛЯ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВААнотація. У статті проаналізовані теоретичні основи формування музично-виконавської компетентності майбутнього вчителя музичного мистецтва. Розкриті особистісні характеристики та компоненти музично-виконавської компетентності. Підкреслено, що важливим фактором є здатність майбутнього вчителя музичного мистецтва до самостійної творчої діяльності.Ключові слова: компетентність, музично-виконавська компетентність, виконавець-інтерпретатор, художня інтерпретація та творче самовираження.Abstract. The article analyzes the theoretical foundations of the formation of musical performance competence of the future music teacher. Personal characteristics and components of musical and performing competence are disclosed. It is emphasized that an important factor is the ability of the future teacher of musical art for independent creative activity.Keywords: competence, musical performance competence, performer-interpreter, artistic interpretation and creative expression.Сучасні українські педагоги-науковці (Н.Кравцова, Л.Василевська-Скупа, І.Швець) зазначають: «В умовах модернізації української системи вищої освіти особливого значення набуває оновлення професійної підготовки майбутнього вчителя-музиканта. Цей процес має враховувати не лише національні освітні пріоритети, а й глобальні тенденції розвитку мистецької педагогіки» [3, с.179]. На основі теоретичного аналізу психолого-педагогічних праць українських та зарубіжних учених (І. Бех, В. Бондар, Т. Браже, А. Вербицький, В. Дьомін, І. Зязюн, Н. Ничкало, Є. Павлютенков, Дж. Равен, В. Радул, О. Савченко, В. Семиченко) виявлено, що поняття “компетентність” розглядається в науковій літературі як інтегрована особистісна якість, що ґрунтується на знаннях і досвіді, вмінні самостійно та ефективно розв’язувати проблеми, критично мислити, аналізувати й адекватно оцінювати інформацію та навколишню реальність, виявляти індивідуальний стиль діяльності й мати певний творчий потенціал саморозвитку.Інтроспективний пошук, пов’язаний 3 уточненням внутрішніх структурних компонентів поняття “музично-виконавська компетентність”, аналіз філософської (В. Басін, М. Каган), психолого-педагогічної (О. Костюк, О. Савченко), музикознавчої (С. Горбенко, Р. Лисенко) й методичної літератури (О. Олексюк, О. Отич, Г. Падалка, А. Растригіна, О. Ростовський, О. Рудницька, О. Щолокова) дозволили визначити поняття “музично-157НАУКОВИЙ АЛЬМАНАХ МИСТЕЦТВА ТА ОСВІТИ Міжнародна науково - практична онлайн - Вінниця: ВДПУ ім. М. Коцюбинського, 2025. Вип. 2 конференція «Мистецька освіта: виклики та перспективи»виконавська компетентність майбутнього вчителя музичного мистецтва” як інтегровану професійно-значущу особистісну якість, що виявляється в здатності вчителя музичного мистецтва до художньої інтерпретації й творчого самовираження в різних видах музично-виконавської діяльності. Л.П. Василевська-Скупа розглядає «сутність її складових компонентів – комунікативних умінь, що визначають здатність учителя до спілкування з учнями засобами музичного мистецтва, здійснюють морально-етичний вплив на вихованців, транслюють їм власний досвід художньо-педагогічного спілкування, що сприяє соціокультурному вихованню школярів, формуванню їхніх художніх смаків, ціннісних орієнтацій, національної самосвідомості» [1, c. 208] Оновлення вітчизняної системи освіти з метою входження до світового освітнього простору передбачає пошук шляхів її удосконалення і зумовлює проблему реформування системи підготовки фахівців відповідно до міжнародних вимог. Питання інноваційного підходу в освіті розглядали науковці, діяльність яких була спрямована на розвиток якісно нових педагогічних компетенцій, систем у різних галузях вищої освіти [2, с.155]. Встановлено, що музично-виконавська компетентність учителя музичного мистецтва містить особистісні характеристики (здатність до емоційно-образного мислення, співпереживання, індивідуальна неповторність, творче самовираження, здатність до сценічно-діалогового спілкування, індивідуально-неповторний художньо-інтонаційний вимір, рефлексивність), які, заломлюючись через художньо-інтерпретаційні вміння, визначають спроможність майбутнього вчителя музичного мистецтва до художньо-інтерпретаційної, самостійно-творчої, проектувально-презентативної діяльності й зумовлюють компетентнісний підхід до процесу музично-виконавської підготовки. «Завданням сучасного педагога є вміле використання у своїй роботі інтеграції як класичних методів так і новітніх трендів. Поєднання традиційних і більш сучасних методів у навчально-виховному процесі сприятиме підвищенню рівня культурного потенціалу молодого покоління» [7, С.7-17]. В контексті навчання майбутніх учителів музично-виконавська діяльність має потужні можливості – «формувати у молоді не лише такі якості, як креативність, ініціативність i комунікабельність, самодостатність, а насамперед здатність до саморозвитку та самореалізації» [8, С.72-78]. Музично-виконавська компетентність є динамічною інтегрованою системою, що складається із взаємопов’язаних компонентів – ціннісно-мотиваційного, когнітивно-знаннєвого, операційно-технологічного, самостійно-творчого, рефлексивно-оцінювального й передбачає педагогічну спрямованість, розуміння інтерпретатором-виконавцем (інструменталістом, вокалістом, диригентом) сутності музичного твору, осмислення та осягнення158НАУКОВИЙ АЛЬМАНАХ МИСТЕЦТВА ТА ОСВІТИ Міжнародна науково - практична онлайн - Вінниця: ВДПУ ім. М. Коцюбинського, 2025. Вип. 2 конференція «Мистецька освіта: виклики та перспективи»його художньо-інтонаційного смислу; здатність до індивідуально-творчої інтерпретації музичного твору, розвиненість асоціативно-образного мислення; володіння технікою художнього виконання, яка є складовою частиною адекватного художньо-інтерпретаційного процесу й характеризує вміння добору та володіння комплексом художньо-інтерпретаційних засобів музичної виразності. Усі ці компоненти загалом характеризують особистісне, індивідуально-неповторне ставлення виконавця-інтерпретатора до музичного твору; здатність творчо мобілізувати характерологічні вольові якості в процесі сценічно-виконавської діяльності, що акумулює B собі виконавську надійність, артистизм, експресію, силу волі; здатність до емоційної реакції, демонстрації вмінь повторного емпатійно-художнього перевтілення [10]. Деякі дослідники визначають особливі характеристики музично-виконавської компетентності майбутнього фахівця: «підвищена концентрація, активність слухової уваги, адаптація звукових можливостей власного інструменту, розуміння особливостей нотації хорових партитур, нотного запису різноманітних інструментів та інші якості» [6, с. 51]. Важливим фактором є здатність майбутнього вчителя музичного мистецтва до самостійної творчої діяльності: музикування (імпровізації), мистецтва творення (складання власних музичних творів); здатність до самостійної художньо-проектувальної діяльності (самостійно добирати й вивчати музичні твори, здійснювати інтеграційні зв'язки, створювати художні проекти, володіти вербальною й виконавською інтерпретацією); здатність до рефлексивно-оцінювальної діяльності, аналізу та самоаналізу, критичного мислення й адекватного судження, оцінки та самооцінки. Загалом, музично-виконавська підготовка у контексті навчання майбутніх фахівців є не лише базою для успішної професійної діяльності, а й основою соціо-культурного фактору становлення особистості [9]. Отже, формування музично-виконавської компетентності майбутнього вчителя музичного мистецтва залежить від багатьох факторів в процесі професійного навчання, від сучасних вимог як до вчителя, так і до музиканта.Список використаних джерел:1.Василевська-Скупа Л.П. Формування комунікативної компетентності майбутніх учителів музичного мистецтва : [монографія]. (2014). Вінниця : ТОВ фірма «Планер», 208 с.2.Василевська-Скупа, Л., & Кравцова, Н. (2021). Упровадження інноваційних технологій у систему вокально-хорової підготовки майбутніх учителів музичного мистецтва. Modern Information Technologies and Innovation Methodologies of Education in Professional Training Methodology Theory Experience Problems, 45, 154-158. https://vspu.net/sit/index.php/sit/article/view/26223.Кравцова, Н., Василевська-Скупа, Л., & Швець, І. (2025). Виклики сучасної мистецької освіти: перспективи професійної підготовки майбутнього вчителя. Наукові159НАУКОВИЙ АЛЬМАНАХ МИСТЕЦТВА ТА ОСВІТИВінниця: ВДПУ ім. М. Коцюбинського, 2025. Вип. 2Міжнародна науково-практична онлайн-конференція «Мистецька освіта: виклики таперспективи»https://doi.org/10.31652/3083-7871-2025-2.38Панасюк Т.Ю.концертмейстерВінницький державний педагогічнийуніверситет імені Михайла КоцюбинськогоТЕОРЕТИЧНІОСНОВИФОРМУВАННЯМУЗИЧНО-ВИКОНАВСЬКОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНЬОГО ВЧИТЕЛЯМУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВААнотація. У статті проаналізовані теоретичні основи формування музично-виконавської компетентності майбутнього вчителя музичного мистецтва. Розкритіособистісні характеристики та компоненти музично-виконавської компетентності.Підкреслено, що важливим фактором є здатність майбутнього вчителя музичногомистецтва до самостійної творчої діяльності.Ключові слова: компетентність, музично-виконавська компетентність,виконавець-інтерпретатор, художня інтерпретація та творче самовираження.Abstract. The article analyzes the theoretical foundations of the formation of musicalperformance competence of the future music teacher. Personal characteristics and componentsof musical and performing competence are disclosed. It is emphasized that an important factor isthe ability of the future teacher of musical art for independent creative activity.Keywords: competence, musical performance competence, performer-interpreter, artisticinterpretation and creative expression.Сучасні українські педагоги-науковці (Н.Кравцова, Л.Василевська-Скупа, І.Швець) зазначають: «В умовах модернізації української системивищої освіти особливого значення набуває оновлення професійноїпідготовки майбутнього вчителя-музиканта. Цей процес має враховувати нелише національні освітні пріоритети, а й глобальні тенденції розвиткумистецької педагогіки» [3, с.179]. На основі теоретичного аналізу психолого-педагогічних праць українських та зарубіжних учених (І. Бех, В. Бондар,Т. Браже, А. Вербицький, В. Дьомін, І. Зязюн, Н. Ничкало, Є. Павлютенков,Дж. Равен, В. Радул, О. Савченко, В. Семиченко) виявлено, що поняття“компетентність” розглядається в науковій літературі як інтегрованаособистісна якість, що ґрунтується на знаннях і досвіді, вмінні самостійно таефективно розв’язувати проблеми, критично мислити, аналізувати йадекватно оцінювати інформацію та навколишню реальність, виявлятиіндивідуальний стиль діяльності й мати певний творчий потенціалсаморозвитку.Інтроспективний пошук, пов’язаний 3 уточненням внутрішніхструктурних компонентів поняття “музично-виконавська компетентність",аналіз філософської (В. Басін, М. Каган), психолого-педагогічної (О. Костюк,О. Савченко), музикознавчої (С. Горбенко, Р. Лисенко) й методичноїлітератури (О. Олексюк, О. Отич, Г. Падалка, А. Растригіна, О. Ростовський,О. Рудницька, О. Щолокова) дозволили визначити поняття “музично-157НАУКОВИЙ АЛЬМАНАХ МИСТЕЦТВА ТА ОСВІТИВінниця: ВДПУ ім. М. Коцюбинського, 2025. Вип. 2Міжнародна науково-практична онлайн-конференція «Мистецька освіта: виклики таперспективи»виконавська компетентність майбутнього вчителя музичного мистецтва” якінтегровану професійно-значущу особистісну якість, що виявляється взадатності вчителя музичного мистецтва до художньої інтерпретації йтворчого самовираження в різних видах музично-виконавської діяльності.Л.П. Василевська-Скупа розглядає «сутність її складових компонентів –комунікативних умінь, що визначають здатність учителя до спілкування зучнями засобами музичного мистецтва, здійснюють морально-етичний впливна вихованців, транслюють їм власний досвід художньо-педагогічногоспілкування, що сприяє соціокультурному вихованню школярів, формуваннюїхніх художніх смаків, ціннісних орієнтацій, національної самосвідомості» [1,c. 208]Оновлення вітчизняної системи освіти з метою входження до світовогоосвітнього простору передбачає пошук шляхів її удосконалення ізумовлює проблему реформування системи підготовки фахівців відповіднодо міжнародних вимог. Питання інноваційного підходу в освіті розглядалинауковці, діяльність яких була спрямована на розвиток якісно новихпедагогічних компетенцій, систем у різних галузях вищої освіти [2, с.155].Встановлено, що музично-виконавська компетентність учителямузичного мистецтва містить особистісні характеристики (здатність доемоційно-образного мислення, співпереживання, індивідуальнанеповторність, творче самовираження, здатність до сценічно-діалоговогоспілкування, індивідуально-неповторний художньо-інтонаційний вимір,рефлексивність), які, заломлюючись через художньо-інтерпретаційні вміння,визначають спроможність майбутнього вчителя музичного мистецтва дохудожньо-інтерпретаційної,самостійно-творчої,проектувально-презентативної діяльності й зумовлюють компетентнісний підхід до процесумузично-виконавської підготовки. «Завданням сучасного педагога є вмілевикористання у своїй роботі інтеграції як класичних методів так і новітніхтрендів. Поєднання традиційних і більш сучасних методів у навчально-виховному процесі сприятиме підвищенню рівня культурного потенціалумолодого покоління» [7, С.7-17].В контексті навчання майбутніх учителів музично-виконавськадіяльність має потужні можливості – «формувати у молоді не лише такіякості, як креативність, ініціативністьiкомунікабельність,самодостатність, а насамперед здатність до саморозвитку та самореалізації»[8, С.72-78].Музично-виконавська компетентність є динамічною інтегрованоюсистемою, що складається із взаємопов’язаних компонентів – ціннісно-мотиваційного,когнітивно-знаннєвого,операційно-технологічного,самостійно-творчого, рефлексивно-оцінювального й передбачає педагогічнуспрямованість, розуміння інтерпретатором-виконавцем (інструменталістом,вокалістом, диригентом) сутності музичного твору, осмислення та осягнення158НАУКОВИЙ АЛЬМАНАХ МИСТЕЦТВА ТА ОСВІТИВінниця: ВДПУ ім. М. Коцюбинського, 2025. Вип. 2Міжнародна науково-практична онлайн-конференція «Мистецька освіта: виклики таперспективи»його художньо-інтонаційного смислу; здатність до індивідуально-творчоїінтерпретації музичного твору, розвиненість асоціативно-образногомислення; володіння технікою художнього виконання, яка є складовоючастиною адекватного художньо-інтерпретаційного процесу й характеризуєвміння добору та володіння комплексом художньо-інтерпретаційних засобівмузичної виразності.Усі ці компоненти загалом характеризують особистісне, індивідуально-неповторне ставлення виконавця-інтерпретатора до музичного твору;здатність творчо мобілізувати характерологічні вольові якості в процесісценічно-виконавської діяльності, що акумулює B собі виконавськунадійність, артистизм, експресію, силу волі; здатність до емоційної реакції,демонстрації вмінь повторного емпатійно-художнього перевтілення [10].Деякі дослідники визначають особливі характеристики музично-виконавської компетентності майбутнього фахівця: «підвищенаконцентрація, активність слухової уваги, адаптація звукових можливостейвласного інструменту, розуміння особливостей нотації хорових партитур,нотного запису різноманітних інструментів та інші якості» [6, с. 51].Важливим фактором є здатність майбутнього вчителя музичногомистецтва до самостійної творчої діяльності: музикування (імпровізації),мистецтва творення (складання власних музичних творів); здатність досамостійної художньо-проектувальної діяльності (самостійно добирати йвивчати музичні твори, здійснювати інтеграційні зв'язки, створюватихудожні проекти, володіти вербальною й виконавською інтерпретацією);здатність до рефлексивно-оцінювальної діяльності, аналізу та самоаналізу,критичного мислення й адекватного судження, оцінки та самооцінки.Загалом, музично-виконавська підготовка у контексті навчаннямайбутніх фахівців є не лише базою для успішної професійної діяльності, а йосновою соціо-культурного фактору становлення особистості [9].Отже, формування музично-виконавської компетентності майбутньоговчителя музичного мистецтва залежить від багатьох факторів в процесіпрофесійного навчання, від сучасних вимог як до вчителя, так і до музиканта.Список використаних джерел:1.Василевська-Скупа Л.П. Формування комунікативної компетентності майбутніхучителів музичного мистецтва : [монографія]. (2014). Вінниця : ТОВ фірма «Планер», 208с.2.Василевська-Скупа, Л., & Кравцова, Н. (2021). Упровадження інноваційнихтехнологій у систему вокально-хорової підготовки майбутніх учителів музичногомистецтва. Modern Information Technologies and Innovation Methodologies of Education inProfessional Training Methodology Theory Experience Problems, 45, 154-158.https://vspu.net/sit/index.php/sit/article/view/26223.Кравцова, Н., Василевська-Скупа, Л., & Швець, І. (2025). Виклики сучасноїмистецької освіти: перспективи професійної підготовки майбутнього вчителя. Наукові159
художня інтерпретація та творче самовираження
УКРАЇНСЬКИЙ ПІСЕННИЙ ФОЛЬКЛОР ЯК ЧИННИК ФОРМУВАННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ САМОСВІДОМОСТІ УЧНІВ ПІДЛІТКОВОГО ШКІЛЬНОГО ВІКУ
Статтю присвячено теоретичному аналізу проблеми національної самосвідомості особистості. Обґрунтовано роль українського пісенного фольклору у формуванні національної самосвідомості учнів підліткового шкільного віку. В статті підкреслено роль історичних народних пісень, українських традицій для виховання духовності учнів. Визначено важливість форм роботи над народним пісенним фольклором на уроці музичного мистецтва та в позакласній діяльності.
ПСИХОЛОГІЧНА ГОТОВНІСТЬ ЗДОБУВАЧІВ МИСТЕЦЬКОЇ ОСВІТИ ДО ПУБЛІЧНИХ ВИСТУПІВ
У статті розкрито сутність психологічної готовності здобувачів мистецької освіти до публічних виступів. Проаналізовано психологічні чинники, що впливають на формування сценічної впевненості, подолання хвилювання, розвиток саморегуляції та емоційної стійкості. Визначено структурні компоненти психологічної готовності – мотиваційний, емоційно-вольовий, когнітивний та діяльнісний. Обґрунтовано педагогічні умови розвитку психологічної готовності: створення позитивного навчально-творчого середовища, поступове ускладнення виконавських завдань, використання тренінгових та релаксаційних методик, формування навичок саморефлексії.
ОСОБЛИВОСТІ УПРАВЛІННЯ МЕТОДИЧНОЮ РОБОТОЮ В ЗАКЛАДАХ ЗАГАЛЬНОЇ СЕРЕДНЬОЇ ОСВІТИ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ
У публікації розглянуто специфіку організації методичної роботи в українських школах під час воєнного стану. Проаналізовано основні виклики, що постали перед керівниками закладів освіти у забезпеченні безперервності професійного розвитку педагогів в екстремальних умовах. Обґрунтовано необхідність трансформації традиційних підходів до управління методичною роботою з урахуванням реалій сьогодення. Виокремлено ключові напрями вдосконалення системи методичної підтримки педагогічних колективів через впровадження цифрових інструментів. Розкрито особливості адаптації методичної роботи до умов дистанційної та змішаної форм навчання. Представлено практичні рекомендації щодо організації ефективної взаємодії адміністрації з педагогами в умовах обмежених ресурсів та підвищених ризиків. Визначено перспективні шляхи розвитку методичної служби закладів загальної середньої освіти в постконфліктний період.
ШЛЯХИ РЕАЛІЗАЦІЇ НАЦІОНАЛЬНО - ПАТРІОТИЧНОГО СПРЯМУВ АННЯ СУЧАСНОЇ МИСТЕЦЬКОЇ ОСВІТИ
У тезах розглянуто шляхи реалізації національно-патріотичного спрямування сучасної мистецької освіти в умовах російсько-української війни. Обґрунтовано аксіологічний потенціал мистецтва як чинника формування національної ідентичності, громадянської відповідальності та суб’єктності молодого покоління. Окреслено провідні напрями оновлення змісту мистецької освіти (посилення українського культурно-історичного компонента, включення творів, що репрезентують досвід боротьби за свободу та державність), форми інтеграції освіти з простором живої культурної пам’яті (музеї, галереї, меморіальні практики, комунікація з митцями й волонтерами), значення проєктної, волонтерської та рефлексивної діяльності здобувачів освіти. Наголошено на ролі особистості педагога-митця як носія національних цінностей, а також на потенціалі цифрових медіа та арт-терапевтичних практик у підтримці патріотичного виховання й психологічної стійкості.
МОДЕРНІЗАЦІЯ ПІДГОТОВКИ ВЧИТЕЛІВ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА У КОНТЕКСТІ КОМПЕТЕНТНІСНОГО ПІДХОДУ: МІЖНАРОДНИЙ ВИМІР
У статті розглядається проблема модернізації підготовки вчителів музичного мистецтва в умовах упровадження компетентнісного підходу та євроінтеграційних процесів. Здійснено аналіз компетентнісної парадигми у мистецькій освіті, охарактеризовано провідні міжнародні моделі підготовки вчителів музичного мистецтва, визначено напрями модернізації української системи педагогічної мистецької освіти.
ОСОБЛИВОСТІ ДИРИГЕНТСЬКОЇ ПІДГОТОВКИ ЗДОБУВАЧІВ МУЗИЧНО-ПЕДАГОГІЧНИХ СПЕЦІАЛЬНОСТЕЙ
У статті розглядаються теоретичні та методичні засади професійної диригентської підготовки студентів музично-педагогічних спеціальностей. Проаналізовано зміст і структуру навчального процесу, спрямованого на формування диригентських умінь, вокально-хорової компетентності та художньо-інтерпретаційних навичок майбутнього вчителя музики. Особливу увагу зосереджено на значущості аналізу хорової партитури як обов'язкової компоненти підготовки, що забезпечує розуміння художнього задуму композитора, глибоке засвоєння музично-літературного тексту та визначення стилістичних параметрів виконавської інтерпретації. Розкрито роль особистісних характеристик диригента – музично-слухових уявлень, емоційної виразності, творчої інтуїції, аналітичного мислення – як чинників ефективної репетиційної та виконавської діяльності. Обґрунтовано необхідність удосконалення системи диригентсько-хорової підготовки у сучасних умовах, з урахуванням вимог професійної музично-педагогічної освіти та зростання ролі творчої індивідуальності майбутнього вчителя музичного мистецтва.
РОЛЬ НАУКОВИХ ДОСЛІДЖЕНЬ У ФОРМУВАННІ МИСТЕЦЬКОГО СВІТОГЛЯДУ МАЙБУТНЬОГО ВЧИТЕЛЯ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА
У статті розглянуто роль наукових досліджень у формуванні мистецького світогляду майбутніх учителів музичного мистецтва. Окрему увагу приділено значенню науково-дослідницької діяльності у розвитку професійних компетентностей, творчого мислення, аналітичних та комунікативних навичок студентів. Проаналізовано вплив участі студентів у конференціях, конкурсах і творчих проєктах на формування цілісного бачення мистецтва та здатності до його осмислення.
ПЕДАГОГІЧНА ПРАКТИКА ЯК ІНТЕГРАЦІЙНИЙ КОМПОНЕНТ ПРОФЕСІЙНОЇ ПІДГОТОВКИ ВЧИТЕЛЯ МУЗИЧНОГО МИСТЕЦТВА
У статті висвітлено значення педагогічної практики у формуванні професійних компетентностей майбутнього вчителя музичного мистецтва. Проаналізовано сучасні підходи до фахової підготовки студентів мистецького профілю, розкрито інтегративний характер професійної компетентності та окреслено роль практичної підготовки як ключового механізму застосування теоретичних знань у реальних умовах освітнього процесу. Ключові слова: педагогічна практика, професійна компетентність, музичне мистецтво, мистецька освіта, фахова підготовка, інтеграційний компонент. Abstract. The article highlights the importance of teaching practice in shaping the professional competencies of future music teachers. It analyses contemporary approaches to the professional training of arts students, reveals the integrative nature of professional competence, and outlines the role of practical training as a key mechanism for applying theoretical knowledge in real-life educational settings. Keywords: teaching practice, professional competence, musical art, art education, professional training, integration component. Питання формування професійної компетентності майбутнього вчителя музичного мистецтва набуває особливої актуальності в умовах модернізації освіти, упровадження компетентнісного підходу та посилення вимог до фахової підготовки педагогів. Професійна компетентність педагога-музиканта розглядається дослідниками як інтегративна якість особистості, що включає методичні, виконавські, музично-теоретичні та педагогічні знання й уміння, необхідні для організації освітнього процесу в мистецькій сфері. Нині заклади загальної середньої освіти потребують фахівця, здатного забезпечити формування мистецької компетентності школярів B інноваційному середовищі, сприяти розвитку їх музичних здібностей, генеруванню мистецько-творчих ідей, формуванню усвідомлення культурно- історичного середовища та традицій у тісному зв'язку із потребами сьогодення з можливістю використати набуті знання у житті, активно впроваджуючи інформаційно-технологічні інструменти для навчання [3]. Окремі аспекти професійної підготовки майбутнього вчителя музичного мистецтва та ролі педагогічної практики в цьому процесі ґрунтовно досліджували провідні українські науковці, серед яких: О. Олексюк, О. Рудницька, К. Паньків, А. Козир, Л. Масол, О. Щолокова, О. Хижна, О. Ростовський. Їхні наукові напрацювання формують цілісне теоретико-методологічне підґрунтя для розуміння педагогічної практики як інтеграційного компонента у професійній підготовці майбутнього вчителя музичного мистецтва. Педагогічна практика в закладах загальної середньої освіти виступає ключовим інтеграційним компонентом професійної підготовки майбутнього вчителя музичного мистецтва, оскільки вона забезпечує реалізацію зв'язку між теоретичною, методичною та спеціально-музичною підготовкою, сприяє формуванню фахових, предметних і ключових компетентностей, а також спрямована на розвиток особистісно-творчих якостей педагога-музиканта. У досягненні цілей ключової реформи «Нова українська школа» основним є забезпечення якісної освіти та сприяння навчанню впродовж життя [1]. Педагогічна практика не лише забезпечує інтеграцію теоретичної, методичної та мистецької підготовки, але й формує готовність майбутнього вчителя музичного мистецтва діяти в парадигмі Нової української школи, реалізовуючи її цінності та освітні пріоритети на практиці. Професійна підготовка педагога-музиканта до інтегрованої діяльності вважаємо доцільним і необхідним, оскільки такий підхід на часі модернізації мистецької освіти та освіти зокрема, а також впровадження даного явища забезпечує єдине освітнє середовище для формування інтегральних, загальних і фахових компетентностей вчителя закладу загальної середньої освіти, необхідних для розв'язання складних спеціалізованих задач і практичних проблем у сфері професійної діяльності в умовах реалізації Концепції «Нова українська школа» [2]. Компетентнісний підхід передбачає, що майбутній учитель музичного мистецтва має не лише оволодіти необхідними знаннями, а й уміти застосовувати їх у реальних педагогічних ситуаціях, демонструючи професійну мобільність, гнучкість та здатність використовувати сучасні освітні технології. У цьому контексті педагогічна практика виступає ключовою ланкою професійного становлення, оскільки забезпечує перехід від теорії до практики та формує реальний педагогічний досвід. Однією з важливих функцій вчителя Нової української школи (внутрішньопредметної є і забезпечення міжпредметної) інтегрованості на основі змісту ключових компетентностей тощо [5]. Під час педагогічної практики в закладах загальної середньої освіти, студенти навчаються планувати уроки музичного мистецтва, інтегрованого курсу «Мистецтво», проводити заняття з урахуванням вікових особливостей учнів, організовувати хорову, вокальну й інструментальну діяльність. Вони оволодівають навичками аналізу та самоаналізу власної роботи, засвоюють інноваційні методи й технології навчання, а також набувають досвіду взаємодії з учнями, колегами та навчальним середовищем. Педагогічна практика виконує інтегративну функцію, поєднуючи педагогічні, музично-теоретичні, виконавські та методичні компоненти професійної підготовки. Саме в реальних умовах школи студент має можливість синтезувати свої знання та навички, застосовуючи їх у комплексі для вирішення освітніх завдань. Практика сприяє розвитку таких важливих компетентностей, як комунікативність, креативність, артистизм, уміння імпровізувати та адаптувати навчальний матеріал. Вона формує рефлексивні вміння, необхідні для оцінювання власної діяльності та визначення напрямів професійного вдосконалення. Недостатня якість організації практики може призвести до фрагментарності підготовки, коли студент, маючи добрі теоретичні знання, не готовий до роботи з класом, не володіє методичною гнучкістю та не здатен ефективно діяти в умовах сучасної школи. Взаємодія теорії та практики є основною складовою підготовки педагогів, а в умовах військового стану роль практики стає ще важливішою, оскільки вона допомагає адаптувати навчальний процес до нових викликів та забезпечує збереження якості підготовки фахівців [4]. Отже, педагогічна практика в закладах загальної середньої освіти є невід’ємною складовою професійної підготовки майбутнього вчителя музичного мистецтва. Вона сприяє формуванню цілісної професійної компетентності, розвитку практичних умінь, професійно важливих якостей та педагогічного мислення. У процесі практики здобувачі вищої освіти набувають досвіду організації навчального процесу, застосування сучасних методів і технологій викладання музики, а також ефективної взаємодії з учнями різного віку. Такий досвід забезпечує не лише професійну готовність, а й успішну адаптацію до освітнього середовища, формуючи впевненість у власних педагогічних здібностях і стимулюючи подальший професійний розвиток.