(untitled) (Modern Information Technologies and Innovation Methodologies of Education in Professional Training Methodology Theory Experience Problems, 2022)
У статті здійснено аналіз стану системи охорони здоров’я України в перші повоєнні роки(1944 – 1955 рр.). На основі статистичних даних проаналізовано основні показники відродження медичнихустанов України та відновлення діяльності навчальних і науково-дослідних інститутів.У 1947 р. внаслідок медичної реорганізації, яка полягала в об’єднанні поліклінік (амбулаторій) злікарнями, незважаючи на ряд істотних недоліків, допущених спочатку в процесі його здійснення, сталоважливою перехідною ланкою в системі заходів, спрямованих на неухильне поліпшення якості медичногообслуговування населення. Роздільне існування стаціонарів і амбулаторно-поліклінічних установ гальмувалоріст кваліфікації більшості лікарів та стримувало здійснення процесу спеціалізації медичної допомоги.Багато районних лікарень після реорганізації перетворились на справжні центри спеціалізованої медичноїдопомоги, які не поступалися за обсягами допомоги та результатами лікування перед найбільшимиміськими лікарнями. Поряд з цим зміцнюється і дільнична служба, зростає рівень профілактичної діяльності серед населення. В результаті проведення оздоровчих заходів, розширення та підвищення якості лікувально-профілактичної допомоги захворюваність населення знижувалася. Одним з найважливіших принципів системи охорони здоров’я населення стає єдність медичної наукиі практики - яка реалізовувалась шляхом впровадження наукових досягнень у практичну діяльність івисунення практикою актуальних проблем, які потребували наукової розробки.